Doamne!
În locul tău, n-aş face asta.
Sau poate da.
Ce naiba ştiu eu despre Matt Murdock?
- M-ai cusut? - Nu.
Amica ta asistentă a făcut asta.
Claire?
M-ai pus să o găsesc
după ce-ai vrut să mă baţi că te duc la spital.
Nu-mi amintesc.
Scuze.
Apropo, e foarte sexy.
Dar cred că ştiai asta deja, nu?
- Foggy... - Spune-mi un singur lucru, Matt.
Eşti cu adevărat orb?
BOLTS CAMPIONI ÎN 2009
Fir-ar să fie! Haide!
Încarcă!
TOAMNA 2010 VERIFICARE CURSURI...
- Ce-i? - Scuză-mă, asta e camera 312?
Da, după cine te uiţi?
Scuze.
- De ce? - Eşti orb, nu?
Da, aşa mi s-a spus.
- Sper că n-o să fie o problemă. - De ce ar fi?
Eşti colegul meu de cameră!
Matt Murdock.
Foggy Nelson.
Stai aşa, Matt Murdock? Eşti cumva...
- Eşti din Hell's Kitchen? - Da, născut şi crescut acolo.
La fel ca mine!
Am auzit de ce ai făcut când erai mic.
Ai salvat un tip care trecea strada.
Da, am făcut doar ce-ar fi făcut oricare altul.
Pe naiba. Eşti un erou.
Chiar nu sunt.
Ţi-au sărit ochii din cap pentru că ai salvat un moş.
Nu mi-au sărit.
Bun,
că altfel ar fi cam ciudat. Nu te supăra.
Nu mă supăr, fii serios.
Se stă ca pe ace în jurul meu, zici că aş fi din sticlă. Detest asta.
Da, eşti doar un tip, nu?
Un tip foarte, foarte arătos.
Fetele sigur se dau în vânt după aşa ceva,
un tip arătos şi rănit.
- Nu-i aşa? - Ba da.
Da, cam aşa se întâmplă.
Va fi beton!
Ce anume?
Eu ca aghiotantul tău!
Vei atrage femei cum nici n-am visat.
O mulţime!
Vom fi ca Maverick şi Goose!
Bine.
Rahat!
ÎNSCRIERE ÎNCHEIATĂ
Da. Am intrat!
- La ce? - La Punjabi. Am luat ultimul loc.
Vrei să înveţi punjabi?
O vorbesc 130 de milioane de oameni. Aş vrea să ştiu ce spun.
- Ăsta-i singurul motiv? - Da.
De ce altceva aş învăţa-o?
Nu ştiu... pentru o fată, poate?
Vezi? Despre asta vorbeam.
Tu şi cu mine, Maverick şi Goose, fără secrete.
Goose a murit, şi mai era şi însurat.
Detalii.
Hei, ştii unde putem bea o cafea bună în campus?
- Nu. - Ai noroc, ştiu eu.
Şi e plin de studente atrăgătoare. Mergem?
Da, arată-mi drumul.
Deci, poţi să vezi.
Asta nu... Tu nu...
Asculţi măcar ce îţi spun?
Da, lumea arde, am înţeles. Dar poţi să vezi, nu?
Mda, într-un fel. Dar...
Nu! În niciun fel!
Câte degete îţi arăt?
Unul.
Toţi anii ăştia chiar mi-a părut rău pentru tine.
N-am cerut asta. N-am cerut niciodată asta.
Da, nici eu nu am cerut să fiu minţit.
- Credeam că suntem prieteni. - Suntem.
M-ai minţit, Matt, din ziua în care ne-am cunoscut.
Şi ce voiai să îţi spun, Foggy?
"Bună, sunt Matt. Când eram copil, mi-au intrat chimicale în ochi
şi mi s-au acutizat simţurile."
Poate n-aş fi început cu asta.
Nu i-am zis de asta nici tatălui meu, după accident.
Dar i-ai spus lui Claire.
Pentru că nu am avut de ales.
M-a găsit într-un tomberon, bine? Pe jumătate mort.
Nu ţi-a spus?
N-a vrut să spună nimic despre toate astea.
Părea de treabă.
Chiar este.
Tu ai aruncat clădirile alea în aer? Tu ai împuşcat poliţiştii?
Chiar e nevoie să mă întrebi asta?
Da, cred că e.
A fost Fisk.
Fisk a făcut totul.
- El ţi-a făcut asta? - El şi Nobu.
Nobu?
Da, cred că e un fel de ninja.
Un ninja.
Cred.
Matt, ce-i cu tine?
Eşti avocat. Ar trebui să ajuţi oameni.
Asta fac.
Purtând o mască!
Ştii cine face asta? Justiţiarii!
Cei care acţionează în afara legii.
Karen.
Foggy!
- Merită să ştie. - Foggy, te rog, nu poţi să-i spui.
Cu asta te ocupi?
Când te sunăm ca să te scoatem în oraş să bem?
Când vrem să te găsim când sunt explozii şi suntem îngrijoraţi?
Mesagerie.
Ne ignori apelurile?
Nu.
- E tot ea. - Foggy, te rog.
Bună.
L-am sunat pe Matt. Unde sunteţi?
Suntem la el acasă.
E totul în regulă?
Nu, Matt a avut...
Matt a avut un accident.
Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat?
A avut un accident de maşină.
- Matt era la volan? - Nu, l-a...
L-a lovit o maşină.
Şi e bine? Vin spre voi.
Nu, rămâi la birou. Avem nevoie de tine acolo.
- N-ai ce să faci aici. - Bine.
- Foggy... - Mă ocup eu de asta, Karen.
Te sun dacă avem nevoie de ceva.
Mulţumesc.
Du-te naibii! Tocmai am minţit pe cineva la care ţin.
Vreau să ştiu totul.
Să nu omiţi niciun afurisit de detaliu.
Nu te-am mai văzut singur până acum.
Nu e nevoie de traducător acum.
Sau de prefăcătorii.
În satul în care am crescut era un şarpe...
...care a confundat un elefant cu prada sa.
A murit
cu fălcile căscate larg...
...încleştate pe piciorul elefantului.
L-a trădat ambiţia.
Eu sunt şarpele...
sau elefantul?
Ce i s-a întâmplat lui Nobu a fost...
regretabil.
Am cerut ca un războinic...
să-l elimine... pe Omul Mascat.
A ales să se ocupe el însuşi de asta.
Era un om mândru.
Ceva ce tu ştiai prea bine.
Ce-a fost a fost.
Iar bărbatul mascat...
I-aţi găsit trupul?
Nu.
Dar clanul lui Nobu
îi pregăteşte
ce urmează să se întâmple.
Sunt dezorientaţi.
Dar amintirile
şi cuţitele lor
sunt mereu ascuţite.
De-asta ai vrut să ne întâlnim?
Să mă avertizezi
de ceva ce ştiam deja?
Am vrut doar să pun o întrebare.
Cât va mai dura...
Până când ambiţia ta se va îndrepta împotriva mea?
Ai avut tot timpul ceea ce alţii nu au avut.
Respectul meu.
Poate.
Dar...
Tu nu mai eşti omul care a venit la mine...
cu un vis pentru oraşul acesta.
El a fost...
Un spirit unic.
Iar spiritul tău este tras în două direcţii...
...de simţirile inimii.
De-asta suntem aici?
Să vorbim despre viaţa mea privată?
Nu.
Suntem aici...
Să vorbim despre destinul tău.
Vorbesc în limba ta acum.
Ca să nu existe vreun dubiu legat de vorbele mele.
E o luptă în interiorul tău.
O luptă?
Un om nu poate fi în acelaşi timp salvator şi asupritor...
...lumină şi întuneric.
Unul trebuie sacrificat în favoarea celuilalt.
Alege, şi alege cu înţelepciune.
Sau alţii vor alege pentru tine.
Bună, frumosule.
Bună, frumoaso.
Te-ai dat cu aftershave.
- Îţi aminteşti? - Normal că da.
Întotdeauna mă excită.
Mi-a fost dor de tine.
Au spus ceva?
Cred...
Cred că situaţia ta se ameliorează.
La ce lucrezi?
Nu-i nimic.
E doar o poveste căreia nu pot să-i dau de cap.
O să-ţi dai tu seama. Întotdeauna reuşeşti.
Sunt lucruri mult mai importante decât munca acum.
Ar trebui să stau cu tine...
...nu să urmăresc indicii şi să mă bag în bucluc.
Tu eşti Ben Urich
şi eşti reporter.
Nu e o profesie. E ceea ce eşti.
Nu ştiu.
Poate eram aşa acum 20 de ani.
Eram neînfricat atunci.
Tipul ăsta nu prea mai există acum.
Când ne-am cunoscut, nu erai neînfricat.
Erai nesăbuit, insistent.
Voiai să faci vâlvă tot timpul, să atragi privirile oamenilor.
Pe a mea ai atras-o cu siguranţă.
Dar nu puteai rămâne aşa mereu.
Experienţa te-a făcut mai atent,
mai înţelept.
Ştiu şi eu, Ben Urich...
Cred că încă nu ai dat tot ce-i mai bun din tine.
Dacă mai continui să mă flatezi, am să vin în pat lângă tine.
Doris?
Iubito?
Bună, frumosule.
Bună, frumoaso.
Ben?
Mă întorc imediat.
E vorba de prelungire?
Hai să vorbim afară, bine?
- Îmi pare rău. - De unde ştii că ai făcut totul?
Am făcut tot ce se putea.
De unde naiba ai luat toate astea?
De pe internet.
Credeam că voi, ăştia, costumaţii în izmene, le coaseţi singuri.
N-am învăţat niciodată să cos.
Dar ai învăţat să te baţi.
Filmuleţul de la ştiri, cu tine pe alee, după explozii,
felul în care împărţeai lovituri...
Tatăl tău a fost boxer. Dar nu el te-a învăţat schemele alea, nu?
El nu voia ca eu să mă bat. Ştii asta.
Cum de ai devenit aşa de bun?
Datorită unui bătrân, pe nume Stick.
Îţi râzi de mine.
M-a găsit la orfelinat.
E orb, ca şi mine.
Aproape ca mine.
Un bătrân orb te-a învăţat arte marţiale străvechi?
Nu e asta intriga unui film?
Îmi dau seama cum sună.
Nu cred că îţi dai seama.
Nu doar că m-a iniţiat.
M-a învăţat că faptul că nu văd nu e un handicap,
că văzul mă distrăgea.
M-a ajutat să înţeleg tot ce eram în stare să fac.
Explică "tot".
E greu de explicat, Foggy. Abilităţile mele...
Pur şi simplu ştiu lucruri, bine?
Nu, nu e bine.
Poţi să-mi citeşti gândurile? Poţi să prezici viitorul? Ce?
Ce fel de lucruri ştii?
Ştiu că n-ai făcut duş de ieri-dimineaţă.
Dar te-ai spălat pe faţă la chiuveta din bucătărie.
Ştiu că ai mâncat ceapă la prânz acum două zile.
Ştiu că ţi-e foame şi eşti obosit.
Ştiu că inima îţi bate tot mai tare pe măsură ce vorbesc.
Poţi să auzi bătăile inimii? Din colţul celălalt al camerei?
Mă ajută să anticipez reacţiile.
Când cineva atacă sau când minte.
Aşa ai ştiut de Karen că spune adevărul.
- Atunci când am cunoscut-o la poliţie. - Da.
I-ai ascultat bătăile inimii fără voia ei?
Suntem avocaţi! N-ai voie să faci asta!
Există un sistem, iar asta e ciudat şi invaziv şi...
Stai un pic.
Vrei să spui că de când ne cunoaştem,
ai ştiut de fiecare dată când nu spuneam adevărul?
Şi pur şi simplu te-ai prefăcut că nu ştii?
Cam aşa ceva.
Dacă n-ai fi pe jumătate mort, te-aş lua la bătaie.
Mint acum?
Nu.
A fost vreodată ceva real între noi?
Fiţi cu băgare de seamă! Sunt Matt Murdock cel orb!
Majoritatea îmi spune "Matt Murdock".
Arăt eu ca majoritatea oamenilor?
Nu ştiu, nu pot să te văd.
Deocamdată, ăsta e un noroc.
Doamne! Ar trebui să învăţăm acum.
Vei absolvi summa cum laude, poţi să faci pauză o seară, tocilarule!
Şi tu...
Şi tu ai absolvi cu lauri dacă ţi-ai lua mai puţine pauze.
Ideea e că amândoi vom fi într-o zi
reprezentanţi buni şi de seamă ai profesiei de avocat.
El grande... Cum se spune "avocaţi" în spaniolă?
Avocaţi? Abogados.
El grande avocados!
Asta nu e spaniolă, ăsta e un fruct.
- E un fruct. - Cel mult o legumă.
Vezi, dacă iei cursuri de punjabi în loc de spaniolă, ca mine?
- Doar ca să umbli după o fată. - Ce? Nu!
Îmi pare rău.
Ţin să te informez că punjabi e limba viitorului,
a afacerilor.
În câţiva ani, toţi o s-o vorbim.
Şi ea era atât de bună! Atât de bună!
Da, spune asta în punjabi.
- Doamne! Taci! Pupă-mă-n fund. - N-ai dreptul să comentezi.
Nu!
Deci nu te-ai înscris la spaniolă
ca să te dai la cum-o-cheamă?
- Ce? - Grecoaica!
Cu siguranţă m-aş fi înscris la greacă, atunci.
Nu, pentru că ea se înscrisese la spaniolă. Ştia deja greceşte.
Ce s-a mai întâmplat cu ea? Era bună rău.
N-a mers.
Dar când merge ceva la tine, amice? Cum pot să te ajut?
Ce cauţi, tinere padawan?
Nu ştiu.
Presupun că pe cineva pe care să-mi placă mult să îl ascult.
- Unde sunt scările alea? - Scările, aici.
Aş vrea să stau jos acum.
Da, ne aşezăm!
Şi dup-aia căutăm hamburgeri şi mai multă băutură!
Ce zici doar de hamburgeri?
Eşti slab!
Hei, ţie ţi se învârte capul?
- Ţi se învârte chiar dacă nu vezi? - Da, mi se învârte.
- Serios? - Da, e...
E o chestie de echilibru, nu ţine de ochi.
E afectat lichidul urechii interne şi se reechilibrează greu, cam aşa.
Nasol. Credeam că poate n-ai parte de asta.
Nu, cred că e chiar mai rău pentru mine. Cred.
Pentru că simţurile mele sunt...
Sunt cum? Delicate?
Da, poţi spune şi aşa.
Auzi, câţi ani aveai când ai băut prima oară?
- Nouă. - Nouă?
Tare!
Tata mi-a dat să beau dintr-o sticlă de whisky.
Bravo, tată!
Nu voia să-mi tremure mâinile când îi puneam copcile.
Avea o rană cam nasoală deasupra ochiului, de la un meci de box.
L-a câştigat?
Nu.
- Ar fi mândru de tine, prietene. - Mulţumesc, omule.
Tot ce-a vrut pentru mine a fost să-mi folosesc mintea, nu pumnii.
Să nu fiu ca el.
Mama voia să mă fac măcelar.
Cred că îi plăcea ideea de a primi şuncă gratis.
Familia ta vine la absolvire?
Vine toată gaşca extinsă.
Nu se întâmplă des
ca un Nelson să scape dintre lăcătuşi şi măcelari.
Franklin Nelson din partea apărării, Onorată instanţă.
Apărare! Îmi place. Se fac bani din asta.
Fii serios, doar de asta îţi pasă?
Nu.
Mai sunt adevărul şi dreptatea şi toate astea.
Câţiva gologani?
Tu şi cu mine, amice.
Vom avea birouri mari şi şmechere într-o bună zi,
din sticlă şi oţel şi cu scaune pe care n-o să ştim cum să ne aşezăm.
Murdock şi Nelson, avocaţi!
Nelson şi Murdock. Sună mai bine.
- Crezi? - Da, crede-mă.
Nu văd nimic, dar am un auz fabulos.
Tu şi cu mine, amice, vom face asta.
Vom fi cei mai buni avocados pe care i-a văzut oraşul ăsta.
Cei mai buni avocados.
Hai să ne cărăm de aici.
- Eşti puternic. - Mă antrenez.
DAR CU DRAGOSTE
Ce este un azil?
Hei, ai o clipă?
Da.
Caldwell spune că i-ai pasat articolul cu strângerea de fonduri.
Aveam ceva de făcut. E vreo problemă?
Nu ştiu. Tu să-mi spui.
E ceva personal. Te deranjează?
Doar verific.
Haverson m-a înghesuit dimineaţă la baie.
E ceva ce vreau să aud?
Poate. Se pregăteşte să plece la sfârşitul lunii.
Vrea să stea mai mult timp cu nepoţii şi alte tâmpenii de-astea.
E nevoie de tine la ştirile locale.
E o redacţie bună. Nu ai mai alerga peste tot.
Dar nu sunt redactor.
Sunt reporter.
Da, aşa am zis şi eu. Şi uită-te ce şmecher sunt acum.
Ca un afurisit de păun.
Vreau să spun doar
că ţi-ar mai rezolva din probleme.
Ai primi o mărire de salariu şi asigurări sporite.
Pentru orice va să vină.
O să mă gândesc.
Bine. Ştii unde să mă găseşti.
Mulţumesc.
Doar să-mi spui ce-ai hotărât
în câteva zile, bine?
MASCA NEAGRĂ FISK
Foggy, tot eu sunt.
Sună-mă înapoi. E important.
- Fir-ar! - Nu mai ai lapte.
Da, ştiu. E pe...
- Cum ai intrat aici? - Pe uşă.
Ai forţat-o?
Era descuiată.
Îţi tot spun să fii mai precaută.
Sunt.
Nu, chiar sunt.
Tocmai voiam să te sun.
Am ieşit la masă şi am zis:
"Trec şi pe la administraţia districtuală, poate aflu ceva".
Nu mă întrebi de cutie?
E a ta?
Nu, a ta.
Deschide-o. O meriţi.
Ce naiba e asta?
Tot ce am adunat pentru articol.
De ce mi le dai mie?
Eram şi eu ca tine, în tinereţe.
Mă pricepeam să atrag privirile, să fac oamenii să fie atenţi.
Să-i enervez.
Asta e parte din meserie.
Celalaltă parte e să ştii când să te opreşti.
Credeam că am lămurit asta.
Trebuie iar să te conving cât de importantă e treaba asta?
Ştiu cât de importantă e, Karen.
Doar că nu e cea mai importantă.
Nu pentru mine, nu în momentul ăsta.
De ce spui asta? S-a întâmplat ceva?
- Nu s-a aprobat prelungirea. - Ben...
Îmi pare rău.
Am dat câteva telefoane.
Nu pot să o internez în locul ăsta.
Nu. O să-mi iau nişte zile libere şi o aduc acasă.
Fă o plimbare cu mine.
Unde mergem?
Am auzit de un azil, undeva mai departe de oraş.
S-ar putea să-ţi schimbe hotărârea.
- Karen. - E doar o plimbare.
Haide, ce-ar putea fi rău în asta?
Bine.
L-ai ars de viu?
Iisuse.
Nici măcar nu m-am atins de Nobu.
Deci l-ai manipulat pe idiotul ăla mascat să-i facă felul.
Acelaşi rezultat.
- Vreau să vorbeşti cu Gao. - Eu?
Ce naiba să-i spun?
Asigur-o încă o dată că totul e bine.
Deci vrei să mint.
Nu îţi plăcea prea tare Nobu.
Parcă spuneai că te nelinişteşte, dacă-mi amintesc bine.
Şi tu mă nelinişteşti deseori. Mă vezi aprinzând un chibrit?
Wesley.
Pregăteşte maşina.
Spune-i Vanessei că suntem pe drum.
Domnule.
Chestia asta scapă de sub control.
De când eşti cu femeia asta...
Leland.
- Ai un băiat, nu? - Ştii bine că da.
Înseamnă că, la un moment dat, în trecut, ai cunoscut o femeie,
te-ai îndrăgostit.
- Ce legătură are asta? - Are!
Gao are dreptate. Te-ai schimbat.
Schimbarea e inevitabilă...
...pentru mine, pentru oraş...
...şi pentru anumite relaţii.
În regulă.
Bine, voi vorbi cu ea.
Apreciez sprijinul tău în această chestiune.
Sigur, de ce nu?
Doar suntem împreună în asta, nu?
Ce a mai rămas din noi.
Da.
Da, bine. Mulţumesc că ne-ai spus.
- Era Brett. - Ce-a zis?
N-ai auzit cu superauzul tău?
Nu merge aşa. Trebuie să mă concentrez.
Să absorb totul.
L-au găsit pe drogatul ăla.
- Care a ucis-o pe Elena. - Bun.
Brett spune că a căzut de pe clădirea în care îşi băga în venă.
A trebuit să îl cureţe de pe trotuar.
- Nu. - Tu ai făcut asta?
I-am zis să se predea.
Nu-ţi aud bătăile inimii. Îmi spui adevărul?
Foggy, nu l-am ucis eu.
A fost Fisk, îşi acoperă urmele.
Deci n-ai ajuns niciodată aşa de departe?
Nu.
Dar am vrut,
după ce s-a întâmplat cu Elena,
după tot ce a făcut Fisk.
M-am dus la depozitul unde bănuiam că se afla.
M-am dus să îl ucid.
Ne e suficient că eşti judecător şi jurat?
Vrei să fii şi călău?
Nu credeam că am de ales.
Şi toată vorbăria ta că să lăsăm sistemul să se ocupe de el?
Să facem legea să lucreze pentru noi?
Câteodată legea nu este destul.
După cum vedeţi în cererea reconvenţională,
nu doar că Roxxon Energy Corporation, clientul nostru,
neagă categoric orice vinovăţie privind boala dvs.,
dar chiar scrie negru pe alb că aţi încălcat contractul
când aţi hotărât să divulgaţi
informaţii sensibile privind fabrica noastră din Londonderry.
Clientul nostru vă înţelege suferinţa,
dar Roxxon trebuie să îşi apere cu tărie brevetele
privind procesele de extracţie şi rafinare,
pe care dvs. recunoaşteţi că le cunoşteaţi îndeaproape.
Aşadar, vă dăm în judecată pentru recuperarea prejudiciului.
Prejudiciu?
Aţi divulgat informaţii delicate privind...
Singura persoană căreia i-am spus a fost medicul meu.
Ca să poată să-şi dea seama ce e în neregulă cu mine.
N-am divulgat nimic.
Lăsaţi-ne o clipă.
Bună.
Tocmai am dat peste Morales. Ghici ce-a auzit?
Ne fac o ofertă de angajare.
N-o să mai fim stagiari de debara.
Vom avea fiecare birourile noastre cu vedere la ceva.
Am reuşit, prietene!
Sticlă şi oţel la Landman şi Zack...
De ce faci faţa asta?
- Ce faţă? - Cunosc eu faţa asta.
L-am recitit pe Thurgood Marshall.
La naiba, nu Marshall.
"Trebuie să ne opunem indiferenţei şi apatiei.
- Trebuie să ne opunem..." - "Fricii." Da, ştiu.
L-ai citit de o mie de ori.
Ce s-a întâmplat azi a fost just?
Nu, Matt, nu cred că a fost just.
Dacă a divulgat secrete comerciale altcuiva decât medicului...
- N-a făcut-o. - Cum naiba ştii asta?
Aşa intuiesc eu.
Intuiţia nu se admite ca probă.
Tu asta vrei, să participi la aşa ceva?
Să protejezi firme de oameni cu probleme?
Nu trebuie să fie aşa.
Am pus picioru-n prag, devenim parteneri.
Şi ce facem în 10-15 ani?
Schimbăm sistemul din interior?
În timp ce ne conducem Bentley-ul spre serviciu?
Ştii câţi alţi stagiari ar omorî pentru un post adevărat aici?
Ne-ar omorî în somn fără să ezite.
Poate nu sunt genul de oameni cu care ar trebui să lucrăm.
Foggy?
Ce faci?
Ei bine,
am să fur câţi covrigi încap în cutia asta.
Cu un partener ca tine,
nu ştiu când o să-mi mai permit o masă adevărată.
Ne vom descurca.
Hai, Maică Teresa, să mergem să salvăm lumea.
Vrei să spui ceva.
Ba deloc.
Respiri altfel când te pregăteşti să spui ceva.
Acum te dai mare.
Spune ce-ai de spus.
De ce nu mi-ai spus că situaţia e aşa de gravă?
Dacă vorbeam despre asta, acceptam că e real.
Are şi momente bune, de luciditate.
Îi merge mintea şi e puternică.
Mai mult decât mine.
Dar aşa a fost întotdeauna.
Întotdeauna.
Îmi pare rău, Ben.
Da.
Nu-i nimic mai rău
decât să aleagă alţii pentru noi.
N-ai ce să faci, decât să înoţi în rahat
şi să încerci să nu-ţi intre prea mult în gură.
Te-ar plăcea.
Ar fi trebuit să te duc să o cunoşti, dar...
Da.
Avem cu toţii lucruri pe care le păstrăm doar pentru noi...
...pe care nu vrem să le mai ştie nimeni.
Dar mereu e cineva care le află...
...mai devreme sau mai târziu.
Vine altcineva pentru internări.
Nu mai durează mult.
Mulţumesc.
Ce căutăm aici?
Nu-mi pot permite aşa ceva. Ne pierdem vremea.
Hai doar să aruncăm o privire.
Poate merită drumul până aici.
Alergi îmbrăcat ca un cretin şi baţi oameni!
- Nu e aşa de simplu, ştii asta. - Nu, nu ştiu nimic.
Nu despre asta. Cum...
Bine, deci ai dobândit aceste cum-le-zice
când erai copil.
Dar cum ai ajuns la ce faci acum?
În copilărie, înainte de accident...
...obişnuiam să stau treaz noaptea ca să ascult sirenele.
Îmi plăcea să inventez poveşti pentru fiecare.
Să ghicesc ce erau: ambulanţă sau poliţie, furt sau incendiu.
Era un joc stupid.
Dar, după ce mi-am pierdut vederea şi mi s-au dezvoltat abilităţile,
mi-am dat seama cât de multe sirene erau de fapt...
...şi cât de multă suferinţă era în oraş noaptea.
Deci te baţi prin oraş de când erai copil?
Nu, am încercat să nu mă bag în bătăi,
să-l fac pe tata mândru, să suprim totul.
Sirenele, durerea, frica, tot ce sufoca Hell's Kitchen.
Ani buni mi-am îngropat capul în nisip şi m-am făcut că nu aud.
Dar, într-o noapte...
...după ce ne-am dat demisia de la Landman şi Zack...
- Am auzit. - Ce anume?
O fetiţă,
plângând în patul ei, într-un bloc din josul străzii.
Tatălui ei îi plăcea să vină în camera ei noaptea târziu,
când soţia lui dormea.
Dumnezeule.
Am sunat la Protecţia Copilului.
Aşa cum trebuia.
Dar mama nu voia să creadă aşa ceva.
A zis că nu e adevărat. Iar tatăl nu era prost.
Avea grijă ce şi cum făcea, ca să nu lase semne.
Legea nu a putut face nimic pentru fetiţa aceea.
Dar eu am putut.
Îi ştiam rutina.
Am aşteptat până când a fost singur.
Dacă o mai atingi pe fiica ta, voi şti.
A stat luna următoare în spital, hrănit prin pai.
Iar eu nu dormisem niciodată mai bine.
Spui asta...
...ca şi cum într-o zi te-ai săturat de cum erau lucrurile.
Dar să faci ce faci tu...
Trebuie să fi continuat antrenamentul, după ce-a plecat Stick,
ştiind că vei ajunge să faci aşa ceva.
Poate nu e vorba doar de justiţie, Matt.
Poate este un pretext ca să loveşti pe cineva.
Poate pur şi simplu nu te poţi abţine.
Nu vreau să mă abţin.
Eşti foarte drăguţă.
Mulţumesc.
S-ar părea că ţi-ai găsit un admirator.
Toţi oamenii de aici
au trăit atâţia ani, cu siguranţă au multe poveşti de spus.
E tot ce avem, la final.
Nu numesc clădiri după noi, nu lăsăm o mare moştenire după noi,
dăinuim doar cu poveştile pe care apropiaţii continuă să le spună.
Chiar dacă sunt doar în mintea lor.
Poate e destul.
Auzi, de ce nu vorbim cu cineva care chiar trăieşte aici?
Să vedem cum e de fapt.
Bine, hai să...
- Să întrebăm un supraveghetor. - Sau să batem la uşă.
Vezi?
- Karen. - Intră.
A zis: "Intră".
E ora?
- Ora pentru ce? - Ştii tu.
O aduci în fiecare seară înainte de culcare.
Nu te cunosc, aşa-i?
Nu, noi doar...
Voiam să vă întrebăm ceva.
Despre cum vă simţiţi la Saint Benezet.
- E foarte bine, nu-i aşa? - Este.
- De când sunteţi aici? - De ceva vreme.
De când a murit soţul meu.
Sunteţi căsătoriţi?
Nu.
- Eu sunt, dar nu cu ea. - Eu sunt singură.
Dnă Vistain...
E ora?
Ne cerem scuze că v-am deranjat, doamnă. Să mergem.
Dnă Vistain, soţul dvs...
- A fost prima căsătorie? - Arthur?
Doamne, nu, a fost a treia.
I-am păstrat numele, mi se părea că sună regal.
Mereu mi-a plăcut asta.
Martin a fost al doilea.
Un bărbat aşa de frumos!
Dar confuz...
Din cauza altor bărbaţi.
Cu cine v-aţi măritat prima oară?
S-a străduit, dar bea.
Eu nu.
Nu m-am atins de o picătură. Nici măcar o dată.
Aţi avut copii cu primul soţ?
- Karen... - Las-o să răspundă.
Dnă Vistain?
E un băiat tare bun.
Vine să mă vadă în fiecare weekend.
E drăguţ, amabil.
Nu-i ca tatăl lui.
Şi cum îl cheamă? Pe fiul dvs.?
Wilson.
Fisk?
Wilson Fisk?
N-am mai folosit numele ăsta de când...
N-a fost vina lui.
Tatăl lui era...
Wilson voia doar ca el să se oprească.
N-a fost vina lui, ce-a făcut.
Dnă Vistain, ce-a făcut fiul dvs.?
Unii se întreabă de ce cineva ca mine...
...un om care îşi preţuieşte intimitatea,
s-ar expune în mod voit în public.
Mă îndoiesc de omul care n-ar ieşi în faţă
când oraşul lui şi inima lui au atâta nevoie.
Cu ajutorul vostru...
...ne putem asigura...
...că toţi cei afectaţi de atacurile recente
şi toţi cei ce trăiesc în Hell's Kitchen
vor avea zile mai fericite.
Vă mulţumesc şi sper să vă simţiţi bine în seara asta.
Frumos.
Cuvântul acesta e numai pentru tine în seara asta.
- Mulţumesc că aţi venit. - Desigur, mulţumesc.
Îmi pare bine să vă revăd.
Mulţumesc pentru donaţie.
Înseamnă mult pentru mine, pentru organizaţia mea.
Da.
N-am mai stat cu atâţia bogătani de la escrocheriile cu obligaţiuni.
Leland, începeam să îmi fac griji.
Am rezolvat.
Apreciez.
Da, minunat.
Mai are cineva nevoie de o băutură la fel de mult ca mine?
Da, te rog.
Al naibii discurs, Fisk. Te-ai gândit vreodată să candidezi?
Las asta celor ca tine, dle senator.
Bun răspuns. Ai o clipă să vorbim despre planul de urbanizare?
Da, desigur.
Mă întorc imediat.
Nu l-am votat pe senatorul Cherryh.
Mulţumesc.
Puţini l-au votat.
Şi totuşi a câştigat.
A zis că victoria s-a datorat sfatului lui Van Lunt
şi al astrologului lui escroc, dacă-ţi vine să crezi.
Van Lunt?
Da, el e proprietarul acestui mausoleu.
După mine, a câştigat pentru că a avut degetele în găurile potrivite.
Unii nu ţin la alcool.
Ce naiba se-ntâmplă?
Wesley, adu maşina. Plecăm acum.
Vanessa!
Dumnezeule! Cineva să cheme un doctor! Cineva să cheme un doctor!
Vanessa?
Vanessa!
În ritmul ăsta, o s-o mierleşti.
Ştii asta, nu?
Mă descurc singur.
Dar noi, ceilalţi?
Eu, Karen,
suntem părtaşi la asta acum, din cauza ta.
Şi nu a fost alegerea noastră.
Ce crezi că o să se-ntâmple dacă renunţ acum, Foggy?
- Cine-l va opri pe Fisk? - Ştiu şi eu, legea?
Spune-i asta Elenei.
Dac-ai fi putut să-ţi pui o mască şi să împiedici ce i s-a întâmplat...
- Îmi spui că n-ai fi făcut-o? - Nu e corect, Matt.
Lumea în care trăim nu e corectă.
În lumea asta trăim.
Şi fac tot ce pot să devină un loc mai bun.
"Un loc mai bun."
Asta sună a ceva ce ar spune Fisk.
Nu spune asta. Nu răsuci cuvintele.
Matt, ai încercat să-l omori. Chiar tu ai zis-o.
Cum diferă asta de modul lui de a rezolva probleme?
A fost o greşeală. Ştiu asta.
Să nu scrii corect "Hanukkah" e o greşeală.
Tentativa de omucidere e altceva.
Te-ai gândit ce s-ar întâmpla dacă ai fi închis? Sau mai rău?
Crezi că m-ar crede cineva că n-aveam idee cu ce te ocupi?
Că nici Karen n-a ştiut?
Foggy, oraşul are nevoie de mine mascat.
Poate că ai dreptate.
Poate are nevoie.
Dar eu nu.
Nu am avut nevoie decât de prietenul meu.
Nu ţi-aş fi ascuns aşa ceva, Matt. Nu ţie.
N-ai cum să ştii asta. N-ai cum să ştii.
Ba da, ştiu.
Foggy, stai.
Foggy.
Îmi fac griji pentru tine, asta e tot ce spun.
- Foggy, sunt bine. - Nu arăţi bine.
Şi Josie la fel.
- N-aş zice asta. - Fii mai atent.
Ştiu.
Să te împiedici şi să cazi când duci gunoiul.
Angajează pe cineva să facă asta.
Nu trebuie decât să fiu mai atent, cum ai zis.
Gata!
Ia pune mâna pe frumuseţea asta.
Ce-i asta, un şerveţel?
Nu, prietene, ăsta e viitorul.
- Pare un şerveţel. - E desenul unei firme.
"Nelson şi Murdock, Cabinet de Avocatură".
NELSON ŞI MURDOCK CABINET DE AVOCATURĂ
Chiar vrei să faci asta?
Nu, fac pe mine de frică. Chiar mi-am udat pantalonii.
Dar am încredere în tine.
Dacă crezi că asta ar trebui să facem, atunci sunt alături de tine.
La bine şi la greu.
Sună de parcă ne-am căsători.
Asta e mult mai important decât o cununie civilă!
Haide, vom fi parteneri de afaceri.
Vom împărţi totul unul cu altul.
Gândurile, visele, facturile, datoriile copleşitoare...
N-aş vrea să fac asta cu altcineva, prietene. Serios.
Nici eu, amice.
Acum ridică naibii paharul, să ciocnim cum trebuie!
Nelson şi Murdock, Cabinet de Avocatură.
Nelson şi Murdock.
NELSON ŞI MURDOCK CABINET DE AVOCATURĂ
Subtitrare: Retail